'Size matters'
Lluis Mont
Publicat: el 1/abr/12
Opinió|
Columnes
Aquesta expressió en anglès, que equivaldria a 'la grandària compta', sovint s'utilitza en relació amb la possible importància de la grandària del penis en les relacions sexuals com a contrapunt de la doctrina sexològica que afirma el contrari.
De tota manera, aquesta és una llei universal, que aplica sobretot a la grandària dels grups, empreses, estats, etc. És a dir, hi ha una grandària òptima, per sobre o per sota de la qual, el funcionament de qualsevol grup humà és pitjor. Sovint els espanyols neguen la possibilitat de Catalunya a tenir un estat propi denunciant la suposada petitesa que el faria inviable, però, ai las, els grans estats només serveixen per bastir grans imperis, però no asseguren pas la creativitat. Qui va aportar més creativitat a la història de la humanitat? Grècia, amb un conjunt de ciutats estat o Roma amb el seu imperi, que es va inventar com mantenir l'ordre públic i bastir una bona xarxa de comunicacions. O qui va ser més creatiu, el Renaixement Italià, bastit de petites ciutats estat, o l'Imperi espanyol. I avui en dia, quins estats asseguren un millor nivell de vida i creativitat dels seus habitats? Els grans estats: Rússia, la Xina, els Estats Units o els petits estats com Holanda, Dinamarca, Noruega o Suïssa. En fi, que hi ha qui fa afirmacions amb gran alegria, però no ens enganyem, definir quina és la grandària òptima d'un Estat per aportar creativitat i benestar als seus habitants, no es pas tan clar com pretenen.
LLUÍS MONT és cardiòleg