Que no ens canviïn l'OMET
Sergi Casbas
Publicat: el 22/gen/15
Opinió|
Columnes
'Mens sana in corpore sano' ,deia Juvenal en les seves 'Sàtires' als volts del segle I dC. Els nostres avantpassats grecs feien de l'esport part íntegra de la seva manera de veure la vida saludable juntament amb la tan lloada dieta mediterrània. De tot allò, a la nostra canalla els queda una dieta adulterada i unes paupèrrimes estones de psicomotricitat a l'escola. És per això que moltes famílies escullen o escollim donar l'opció als nostres petits a participar en activitats esportives fora de l'escola i així potenciar, d'una banda, l'activitat física amb els beneficis que els comporta i, de l'altra, els valors que moltes vegades l'esport demana als petits esportistes, com el compromís, el treball en equip, l'esforç o la tenacitat.
A Sant Cugat disposem de l’Oficina Municipal d’Esports per a Tothom (OMET), la qual entre d'altres s’encarrega de gestionar l’esport a l’escola. Al final del curs 2013-2014 ja van començar a sonar veus que l‘OMET deixaria de donar servei a les escoles, veus que l’equip de govern es va apressar a fer callar; i certament el 2014 vam començar amb esport, però veient amb una mica de sorpresa (a aquestes altures és difícil que res ens sorprengui molt) com al curs 2014-2015 no hi havia inscripcions per al futbol.
Podríem pensar que aquesta activitat desapareix perquè hi ha poca participació, però això no és cert. Aquesta activitat és la que aglutina més nens i escoles i la que més participants té.
Com és doncs que desapareix? Com l'equip de govern del nostre Ajuntament sempre tan orientat a la rendibilitat i viabilitat econòmica deixa escapar una peça gens menyspreable? Perquè, en el fons, en la meva humil opinió, les pressions econòmiques estan per sota de les polítiques i és més rendible (en favors a costa de la ciutadania) cedir a les pressions externes, perquè hi hagi més fitxes federatives que equivalen a més socis i a més diners. Ben mirat es podria pensar que no hi ha cap mal, no? Doncs, sí que fa mal, i molt, perquè això afecta els nostres infants i a tota la ciutadania. D’una banda, es veu la fragilitat de l’equip de govern que escolta primer els lobbys de qualsevol tipus abans que els santcugatencs i santcugatenques. I, de l’altra, és evident que la filosofia de l’esport no és el mateix en un club esportiu que en l’esport escolar.
En un club esportiu mares i pares aspiren a què el seu fill sigui el nou Leo Messi (o un Cristiano Ronaldo, tant és) i tots els entrenadors frisen per descobrir-lo. En aquests clubs només volen els nens millors i en segreguen els pitjors en equips B, C D o E. Es busca la competitivitat fins al paroxisme. Us convido a passar-vos una estona qualsevol dissabte o diumenge al matí pel camp d’esports Jaume Tubau (per posar-ne un d’exemple sense discriminar que a tots els altres hi trobareu el mateix) i veureu no només les pressions que han de suportar els nens per part dels companys, contraris i entrenadors, sinó també la pressió de les grades, tant les contràries, com les locals. Així, doncs, si creieu que la vostra filla és la pròxima Mireia Belmonte o una futura Núria Picas, endavant, el millor lloc per a la vostra petita crac és un club privat.
Tanmateix l’esport escolar és una altra cosa. Sí, és veritat, s’hi fan els mateixos esports i les normes són les mateixes, però els objectius són clarament diferents. Guanyar no és el més important. La tasca aglutinadora, socialitzadora i física de l’esport escolar està per damunt dels resultats i de les classificacions.
En qualsevol cas, crec que estem davant del desmantellament (com d’altres) de les activitats escolars de l’OMET. En desactivar el futbol, la temporada que ve, la 2015-2016, tindran ja motiu i excusa (poca participació o dèficit econòmic, quina serà? Facin les seves apostes!) per fer callar l’opinió pública amb arguments que ells mateixos es fabriquen i així desmuntar un sistema que els fa nosa.
I és que sovint penso que l’equip de govern s’oblida que els ens municipals estan per servir la ciutadania i no per servir-se a ells mateixos.
SERGI CASBAS és pare, membre de les comissions Grogues i de la Coordinadora d'AMPA de Sant Cugat